Idag hade vi på IT avdelningen den traditionella Hallowen-promenaden där jag och min personal bjuder forskare och studenter på fika med skrämselhicka. Frun hade bakat utsökta kakspindlar, gulliga minipumpor samt sockersöta marshmallows doppade i choklad.
Jag hade sminkat mig som ett brännskadeoffer, Mika var tempelriddare och Martin en skrotad dator. Succén var given. Vi överraskade styrgruppen i sitt konferensrum så de skrek av förtjusning, smög på doktorander i korridoren och kastade oss in i läkarrum och kliniker.
I ett rum satt en av forskarna och diskuterade med en kollega när vi hoppade in. Han blev så rädd att han höll på att dö. Det hade nog inte varit en bra avslutning på promenaden. Men å andra sidan fanns det ju närmare 100 läkare i byggnaden så någon hade säkert klarat av HLR. Kanske till och med nynnat på Pippi Långstrump såsom Bengan råkade ut för i ”Fru Joredals knarkfabrik”.
Har korrekturläst för n’te gången Fru Joredals knarkfabrik och hittade några avsnitt där Sigurd verkade agera utanför sin komfortzon. Han har ju vissa problem med beröring och intimitet och bara tanken att han frivilligt skulle kunna röra en annan människa vore honom främmande. Men i dessa avsnitt verkligen rör han en annan individ! Frivilligt!
Jag var tvungen att skriva om hela avsnittet. Nu beter han sig som den skadade personlighet som han är och efter sina egna förutsättningar. Det är intressant själva processen med finputsningen av karaktärerna och hur de agerar. I början var jag mest intresserad av grovhandlingen men nu är det mest spännande att verkligen fundera igenom hur varje personlighet skulle bete sig i de situationer jag så okänsligt försatt dem i. Kommer hen att göra si eller så? Jag trodde att jag var färdig med manuset men har insett att jag nog kan putsa på det en bra stund till. Eller åtminstone tills jag fått kontakt med en redaktör som säger åt mig att nu duger det.
Ja då var manuset till Fru Joredals knarkfabrik inskickat till Forum och Piratförlaget. Till inskicket skall man skriva ett följebrev. Visst har du skrivit ett följebrev någon gång för att beskriva dig själv? Du vet när man skall söka jobb eller något. Det är skitsvårt!
Efter en kvart så tröttade jag och skrev om allt från början. Nu blev den mer respektlös och utmanande så antagligen kommer de att slänga manuset direkt.
Insåg just att jag i min planering har lagt in ungefär fyra månader innan jag släpper boken på mitt egna förlag. Den tiden skulle jag ju kunna utnyttja genom att låta ett eller två förlag bläddra i manuset.
Jag har inga stora förväntningar. Med ungefär 99,2% sannolikhet kommer de inte att välja att ge ut min bok:
Jag är debutant
Jag är inte journalist eller har en bakgrund som sådan.
Boken är inte riktigt klar, behöver korrekturläsas och redigeras
Boken kanske inte passar in i deras utgivningsschema
Men å andra sidan har jag ju inget att förlora. Jag kommer inte att få stryk. Ingen kommer att skälla ut mig. Det som troligtvis kommer att hända är att ingen hör av sig.
Två böcker i samma genre är Hundraåringen, samt Kaffe med rån. Hundraåringen kom ut på piratförlaget och Kaffe med rån ligger på Forum.
Det svåraste som finns är nog att skriva trovärdiga sexscener. Jag har skrivit några i ”Den tredje sfären” och det var inte enkelt. Sexscener har en tendens att antingen bli löjliga eller väldigt obehagliga. Som författare skäms jag ibland när jag skriver extremt snuskiga saker, men som måste in i berättelsen. Då får jag bita ihop och skriva samtidigt som jag blundar.
Det är inte lätt.
Sedan låter jag mina fullvuxna döttrar läsa mina patetiska försök. När de slutat skratta brukar jag få en hel del tips om vad som inte skall stå och så är den iterativa processen igång.
En bok som Fifty shades of gray måste varit helt remarkabelt svår att skriva….
Det näst svåraste är att skriva trovärdiga dialoger. Hur många gånger när man ser på en film har man inte funderat över om de glömde bort dialogen när de skrev manus. Samtidigt är det dialogen som lyfter filmen eller boken. Precis som Rob Blair i Creative Writers Guild så är Firefly en av mina favoritserier: Till stor del beror det på den fantastiska dialogen. Rob har sammanfattat nio regler för hur man skriver en dialog som jag tänkte dela med mig av:
Låt dialogen ha flera parallella spår
Människor talar ofta om flera saker samtidigt i en dialog, slänger ur sig frågor och svarar samtidigt.
Höra fel
Väldigt ofta hör man fel. Ibland frågar man vad de sa. Ibland svarar man fel. En dialog är sällan så tydlig att allt uppfattas som det ska.
Göra saker samtidigt
Man står sällan still och bara pratar när man för en dialog. Vi multiplexar, hackar sallad, bläddrar i en bok eller låter fingret följa ett mönster.
Tappa fokus.
Du har varit med om det själv. Ni diskuterar något och du spinner vidare på något hen sa och plötsligt pratar ni om något helt annat. Fullständigt normalt. Ofarligt.
Kroppsspråk
Det talade språket är en väldigt liten del av kommunikationen. dessutom kan den ibland vara i konflikt med hur personerna beter sig, vilket skapar spänning och intresse.
Fragmentering
Som författare skall man beskriva med hela meningar ett skeende. Det sker däremot aldrig i en talad dialog. Snarare är den fragmenterad och splittrad. Låt den vara det även i din dialog.
Självavbrott
Ibland avbryter personen själv sin dialog och korrigerar fakta. Även detta fullständigt normalt. Utom för robotar. Om en robot gör detta – släng den.
Osäkerhet om fakta
Är du säker på när du käkade lunch igår? Vad åt du och hur många glas drack du till maten? Var TVn på samtidigt? Det är normalt att vara osäker på fakta vilket också bör avspegla sig i en dialog.
Obekväm tystnad
Ibland blir det bara tyst. Och det kan vara en obehaglig tystnad. Ibland en trevlig avslappnad tystnad. Beskriv den.
För den engelska mer kompletta versionen klicka här!
Polisinsats pågår för närvarande mot boken Fru Joredals knarkfabrik. Förhoppningsvis resulterar det till att en del kriminellt felaktiga stavelser och fakta försvinner ur boken.
Jag var och hämtade dotterns moped som blivit stulen och sedan återfunnen vid PREEM vid fyrmackskorsningen. En trevlig kriminalinspektör lämnade ut fordonet och vi kom att diskutera uppsalapolisens sammansättning och de olika processer och stödsystem såsom SiS och Nepu som polisen använder i sitt arbete.
Det slutade med att han lovade att läsa igenom manus och påpeka om det fanns felaktigheter vad avser polisiärt arbete, mm.
Så huka er tjuvar och banditer! Nu har vi även polisen på vår sida!
Uppdatering 2016-11-01:
Nu har kriminalinspektören läst igenom de polisiära delarna i boken och lämnat förslag till uppdatering. Nu vet jag även var SÄPO och tekniska roteln sitter i Uppsala …
Som en följd av mitt mål att sälja tio tusen exemplar av Fru Joredals knarkfabrik (phew!) så måste jag se över kostnaden för tryckeri och allt omkring.
Det första beslutet är formatet på boken. Jag har precis som Emelie Schepp beslutat mig för pocket. Hårdband ligger utanför budget om jag skall sälja tio tusen böcker.
Det finns två huvudformat; pocket samt storpocket. Jag gillar storpocket, det känns mer gediget och merkostnaden är inte så stor. Nackdelen är att det då inte går att sälja via pocketbokkanalerna såsom bokgrossisten.se, pocketgrossisten, eller pocketshop.se.
Dessa företag säljer bara formatet 110×178, dvs vanlig pocket.
De kräver distribution via företag som Förlagssystem eller Stjärndistribution. Miniavgift för avtal med distributörerna är 3000.-/månad.
Pocket eller Storpocket? Hmmm.
En bra partner är viktig. Jag har gått med i egenutgivarnas förening. Det kostade 375:- och är värt vartenda öre. På deras Facebook-sida kan man få en mångfald av nyttig information och medlemmarna är vänliga och hjälpsamma. En av medlemmarna har utvärderat olika tryckerier som tjänar som en fingervisning på vad man skall betala. Sedan är det såklart kvalitet och andra faktorer som måste vägas in också.
Jag har också kontaktat Marcus, min kollega i Kina och han ska kolla upp tryckkostnaden där. Med en lokal kontakt och ett kinesiskt tryckeri så kanske jag kan få ner kostnaden för tryckeriet till en godtagbar kostnad.
Det skall bli spännande. Ju lägre tryckkostnad, desto lägre bokpris och en potentiellt större kundmassa.
Så var ”Magins två ansikten” nu även en E-bok och finns därmed tillgänglig via de större vanliga E-boks kanalerna med undantag för Storytel (som har ett knöligt system för oss författare).
Det var krångligare än jag trodde att fixa till en E-bok, men jag tror jag fått kläm på det nu. Du behöver två gratisprogram; Calibre och Sigil.
1. Spara dokumentet som vanligt, gärna utan inbäddade bilder. Bilderna kan du lägga till senare via Sigil.
2. Läs in det till Calibre. Calibre klarar MSWord vilket är skönt. Har du din bok i ett annat format får du prova dig fram.
3. Konvertera det iCalibre till E-Boksformat. Även Kindle stöds. Jag lade även till omslaget i Calibre, samt redigerade metaformat såsom författare, etc.
4. Öppna det i Sigil för ytterligare redigering.
– Om ett avsnitt saknas i innehållsförteckningen, lägg till en rubrik med koden <h1>Rubrik</h1> på sidan. Välj därefter Tools->Table of Content -> Generate
5. Validera epubfilen på http://validator.idpf.org/
6. Ladda upp det till Publit och publicera det med ett nytt ISBN nummer. Ladda även upp en omslagssida om du så önskar.
Vill du läsa Magins två ansikten som ebok så hittar du den här!
Jag har satt mitt mål. Ett mål skall vara mätbart och konkret. Vägen dit kan dock ändras efter förutsättningarna. Man kanse det som ett skepps färd över havet mot en mytisk ö någonstans. Plötsligt hamnar man i dimma, tät dimma och måste korrigera kursen. Eller också seglar man in i en återvändsgränd och måste backa ut.
Mitt mål är att sälja minst 10 000 ex av Fru Joredals knarkfabrik före slutet av 2019!
Phew! Då var det sagt! Men hur i hela världen skall jag uppnå detta? Säljer jag fem böcker om dagen måndag till fredag kommer det att ta åtta år(!) för mig att nå målet.
Det finns två huvudvägar att komma dit;
Via ett etablerat förlag
Egen utgivning
Chansen att få sin bok utgiven av ett etablerat förlag är lägre än lägst. Varje år skickas tusentals böcker in till de etablerade förlagen. Färre än tio debutanter får uppskattningsvis chansen varje år. Att jag som okänd författare med obefintlig bakgrund från journalistik, samt redaktionell miljö skulle få chansen är obefintlig.
Ge ut boken via eget förlag är den andra vägen. Den är spännande eftersom försäljningen är helt relaterad till vad jag själv förmår och orkar. Står jag på torget och säljer tre böcker, ja då återstår bara 9997 stycken att sälja. Dessutom är det flera intressanta steg som måste hanteras, marknadsföring, lagring, distribution, försäljning osv.
Emelie Schepp är ett klart lysande namn på egendistributörernas himmel. Hon har helt på egen hand lyckats sälja otroliga 40000 exemplar av sin debutbok. Hennes blogg om man bläddrar tillbaka till 2012 då hon började är fantastiskt spännande, allt ifrån det ursprungliga beslutet, tills att 5000 böcker anlände och karusellen började.
Bloggen är full av tips och råd. Två av hennes tips är aktuella just nu när boken är i sin slutfas; Anlita proffs för layout och lektör/redaktör.
Det får bli de nästa stegen på bokens resa.
Jag har kontaktat David Rubarth på Illustratörcentrum för omslagsillustration. Jag gillar skarpt hans bilder och tror de kommer passa perfekt till boken.
Erik Grundström som även redigerade Emelie Schepps bok är kontaktad och jag hoppas han kan och vill åta sig min bok. Just nu hade han inte tid, men jag hoppas han ändrar sig.
Nu lägger vi ut från land och sätter segel. Vi seglar med en liten jolle på fem meter men den flyter. Vi kanske kan byta upp oss på vägen.